Az Éjszaka 1.
03. 15. 17:30 | Megjelent: 468x
A sötétben a láncok csendesen csörögtek, ahogy a szoba falainak hideg felületén suhantak végig. A terem közepén egy masszív, fémből készült állvány emelkedett ki, melyhez láncok és bilincsek voltak rögzítve. A sarokban egy alacsony fényű lámpa világított, elég fényt adva ahhoz, hogy a szemüket hozzászoktassák a sötétséghez.
Az esti ködös fényekben egy alak lépett be a szobába. Egy nő volt, aki magabiztosan lépkedett előre a teremben. A hosszú fekete ruhája összhangban volt a kecses mozdulataival, és egy sötét vörös sál volt tekerve a nyakára. A haja vadul omlik az oldalára, és a szemei ragyogtak a sötétben.
A nő körülnézett a teremben, mielőtt megállt az állvány előtt. Lassan meghúzta a sötét vörös sálat, és finoman fúrta a szemébe, miközben egy hang megváltotta az ajkait.
"Az éjszaka az enyém."
Egy másik alak lépett elő a sötétből, ezúttal egy férfi. Az arcán koncentrált kifejezés ült, és egy halk mosoly jelent meg az ajkain, amikor a nőhöz lépett.
"A parancsaimra fogsz hallgatni?"
A férfi megbillentette a fejét, egyértelmű engedelmességet mutatva az Úrnőjének. A nő előrehajolt, hogy az arcát a férfiéhoz közelítsen, és a szájához súgott.
"Akkor kezdjük."
A nő halkan felsóhajtott, és finoman megsimogatta a férfi arcát, mielőtt a szemeit lesütötte volna. "Engedelmeskedj nekem, kedvesem," suttogta, hangjában ott rezgett az irányítás és a vágyakozás.
A férfi mélyen belélegezte a levegőt, szinte érezte az Úrnőjének parfümjének illatát, és engedelmesen válaszolt: "Igen, Úrnőm."
Az Úrnő egy lépést hátrált, és rábólintott az állványra, amely középpontba helyezte őket. A férfi tudta, hogy most kezdődik a játék, és szíve hevesen dobbant az izgalomtól és az elvárásoktól.
Az Úrnő magához hívta a férfi kezét, és lassan belesimította a láncok közé. A férfi teste megfeszült, amikor érezte a hideg fémet az ujjai között, de az Úrnő halkan hozzádörzsölte az arcát, megnyugtatva őt.
A nő finoman végigsimította a férfi testét, érezve az izmok feszülését, és az érintéseivel fokozatosan elmerült a játékban. A férfi szinte elveszett a sötétben és az érzékek örvényében, teljesen az Úrnő irányítása alatt.
Az Úrnő érezte a férfi belső feszültségét, és lassan, de határozottan elkezdte oldani azt. A láncok és a bilincsek finoman csiklandozták a bőrét, miközben az Úrnő mozdulatai egyre intimebbek és szenvedélyesebbek lettek.
A férfi szinte elveszett az érzékekben, ahogy az Úrnő irányításával elmerült a szenvedély és az extázis világában. A sötétben és a csendben, ahol csak a láncok csendes csörömpölése hallatszott, mindketten megtalálták a boldogságot és az elégedettséget az egymás iránt érzett kötődésben..folyt.köv..
Hozzászólások (0)