Egy szép nyári reggelen 1.
Szeme lassan szokta meg a balladai félhomályt, bár egyáltalán nem érezte helyzetét lírainak. Csuklóján a kötelek a magasba emelték finoman pihézett karját. A bokabilincsek szilárdan a földhöz láncolták lábát, mégis, meztelen testében alig hírt a földön maradni. Csak úgy cikáztak a gondolatok a fejében, a miértek a hogyanok, de főleg a mi következik most című örökzöld sláger forgott fejében. Lépteket hallott - valaki közeledett. Hátulról egy kéz simítását érezte hajában. Megfontoltan...